![Filmovi koji pljene pažnju u kinu Tuškanac Filmovi koji pljene pažnju u kinu Tuškanac](/wp-content/uploads/2020/09/filmovi-u-kino-tuskanac.jpg)
Svi prijatelji filma, pogotovo onih slavnih, avangardinih pa i „skandaloznih“ djela doći će nas voje u kinu Tuškanac od 21. do 30. rujna u Zagrebu.
Velika retrospektiva španjolskog redatelja Luisa Buñuela, koja će se uz podršku ovog Veleposlanstva održavati u kinu Tuškanac od ponedjeljka 21. rujna do srijede 30. rujna, biti će prikazana u sklopu još 20 naslova nastalih u razdoblju 1929-1977.
Program započinje u ponedjeljak, 21. rujna u 19h projekcijom filma Diskretni šarm buržoazije (1972), a uoči projekcije uvodnu riječ o autorovu stvaralaštvu održat će filmski redatelj Igor Bezinović.
Retrospektiva je realizirana u suradnji Cineteca Nacional México, zahvaljujući kojoj će većinu meksičkih filmova hrvatska publika premijerno imati prilike vidjeti u restauriranom izdanju.
Slavna avangardistička, „skandalozna“ filmslka djela
U nastavku retrospektive moći ćete pogledati slavna avangardistička, „skandalozna“ djela Andaluzijski pas (1929) i Zlatno doba (1930), nastala u suradnji sa slikarom Salvadorom Dalijem, koja su svojim šokantnim prizorima izazivala burne reakcije i zabrane, a potom i ostvarenja iz autorove druge, meksičke faze: Zaboravljeni (1950; nagrada za režiju u Cannesu), Suzana (1951), On (1953), Grubijan (1953) i Zločinački život Archibalda de la Cruza (1955).
Nadalje, publika će imati prilike vidjeti filmove iz njegove najpoznatije i najafirmiranije, treće (pretežito francuske) faze, u kojima uspješno surađuje s glumcem Fernandom Reyom, scenaristom Jeanom-Claudeom Carriereom i producentom Sergeom Silbermanom.
Riječ je o remek-djelima Anđeo uništenja (1962; FIPRESCI u Cannesu, realiziran u Meksiku), Ljepotica dana (1967; Zlatni lav u Veneciji), Diskretni šarm buržoazije (1972; Oscar za najbolji film na stranom jeziku), Fantom slobode (1974) i Taj mračni predmet žudnje (1977).
Konačno, bit će prikazani i filmovi koji se pojavljuju istodobno s tom trećom fazom, a koji težište stavljaju na kritiku političkih i socijalnih okolnosti, kao i lažnih moralnih normi, Smrt u vrtu (1956), Nazarin (1960, posebna nagrada u Cannesu), remek-djelo Viridiana (1961; Zlatna palma u Cannesu), prvi Buñuelov film snimljen u Španjolskoj nakon gotovo tri desetljeća egzila i zabranjen za prikazivanje nakon što je Vatikan djelo proglasio „uvredom kršćanstvu“, Dnevnik jedne sobarice (1963), Tristana (1970), kao i neka kontemplativnija djela: Šimun iz pustinje (1965, specijalna nagrada žirija u Veneciji), Mliječni put (1969) i Djevojka (1960).
Buñuel se bez dvojbe može smatrati jednim od najvećih filmaša svih vremena. Posrijedi je autor vrhunskog, originalnog i prepoznatljiva opusa i stila, snažan kritičar buržoazije i aristokracije, a napose ispraznosti vjerskih dogmi.
Tekst i fotografije: Embassy of Spain in Zagreb
![Facebook Like Button Facebook Like Button](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/1/13/Facebook_like_thumb.png)